Com hem anat veient en capítols anteriors, les penyes barcelonistes ja existien i eren molt actives als anys 20 del segle passat. Un exemple prou il·lustratiu el podem trobar el 1927 amb la Penya Gol de Baix, que organitzava aquest peculiar “partit de costellada” el matí del mateix dia en què es jugava un matx a Les Corts entre el Sants i el FC Barcelona.
És curiós que aquest cartell es crea en temps de la dictadura de Primo de Rivera, quan el Barça havia estat obligat a retirar el català de totes les notificacions. És evident que poc l’importava la normativa governamental a aquesta penya que, sense por a res, publica el cartell en la llengua del país. El segon element que crida l’atenció és el to satíric del text, que sembla més una burla cap a un suposat rival que no pas la informació d’un partit mínimament seriós.
Una altra curiositat és veure que, a l’alineació de la penya, hi figura un “Gamper” que en aquells temps no podia ser altre que un Joan Gamper que ja feia temps que havia tornat del seu exili, i que seguia a l’ombra després d’estar condemnat a no poder ocupar cap càrrec de per vida. I per completar el curiós cartell, resulta que al capdavall no anunciava cap partit, sinó un bon esmorzar. Només cal llegir la darrera línia, que és tota una declaració d’intencions: “Si plou podem suspendre el partit, però el que no s’ajornarà és l’esmorzar”.
![](https://confederaciopenyes.cat/wp-content/uploads/2024/05/Gol-de-Baix.jpg)
![](https://confederaciopenyes.cat/wp-content/uploads/2024/05/Gol-de-Baix-3.jpg)
![](https://confederaciopenyes.cat/wp-content/uploads/2024/05/Gol-de-Baix-2.jpg)
Què hi havia realment al darrere d’aquest cartell? Una crítica? A qui?
El mot “inter-sidral” que apareix al cartell és significatiu de la situació que es vivia a Catalunya en plena Dictadura? O era contra la directiva del FC Barcelona que, presidida pel monàrquic Arcadi Balaguer, havia exigit a Gamper el pagament de la seva tribuna d’honor?
En referència a les cometes que aplica al “nostre” camp de la Torre del Sol, és molt probable que no estigui parlant de cap camp de futbol, sinó més aviat de la torre d’algun d’ells on anaven a fer la carn a la brasa i el tiberi posterior. És més que evident que aquesta penya es va convertir en el lloc de refugi de Gamper; eren els amics de Joan Gamper. I la prova definitiva la tenim el dia de la celebració del seu 31è aniversari, just quan feia quatre mesos de la mort de Gamper. Llavors, els membres de la Penya Gol de Baix, acompanyats del sempre fidel amic mossèn Lluis Sabater, més conegut com “Mossèn Lletuga”, es van desplaçar al cementiri de Montjuïc per a retre-li homenatge i dipositar una corona de flors al seu amic.